Gledali smo... -U 18 h, NLF će ubiti moga sina.
Nude zamjenu. Kadir za Georgea. -Ne pregovaramo s teroristima.
Pročitala sam tvoju priču. Jadna Valeri Cotton.
Trudna si. Ne znaš što govoriš.
Ti me tjeraš da rodim!
Trebam Marthu Franklin. Ja sam supruga satnika Martina.
Ovo nije prijateljski posjet?
Ne, volim ga. -Ne želim da imaš išta s ovime, Armstrong.
Nećeš uspjeti bez mene. -Tony.
Jedna žena i dijete u zamjenu za velikoga vođu.
Mama! Tata!
Satniče Martin. Uhićeni ste jer ste dopustili bijeg ratnog zarobljenika.
Zini!
Raširi noge!
Što tražite?
Aden. Ovdje se dotiču Istok i Zapad.
Ključan je za preradu nafte i kao trgovinsko središte u Zaljevu.
Plaža je krasna ovdje u Adenu.
Pijesak je topao, a morski psi nisu uvijek gladni.
POSLJEDNJA TRUBA
Povremeno nasilje djelo je takozvanih disidentskih plemena.
Dok god ima problema, potrebna je vojska.
Kraljica je sigurna u sjajnu budućnost Adena.
Opisuje ga kao savršen primjer kolonijalne vladavine.
Šesti nastavak: Šira perspektiva
Što radiš? -Sranje. Možeš me pokrivati?
Kamo ćeš? -NLF će ubiti Yusru, a mi im to dopuštamo.
Ja to neću dopustiti.
Molim te.
Skupnik Armstrong.
Gdje je?
U patroli.
Vrati ga. -Nema radijske veze.
Problem s planinom Radfan.
Paf! -Shvaćam. Da.
Paf, paf!
Dogovoreno. Sutra u deset.
Doviđenja. -Tiše, mili. Tata ne može razmišljati od buke.
Gdje je Yusra?
Idi se igrati u svoju sobu, George.
Uzeli su moju izjavu pa moram svjedočiti.
Na sudu? Protiv Joea? -Ne protiv njega. Samo traže činjenice.
Ja sam mu dao zapovijed, a on se oglušio. -Spasio je Georgea.
Ne shvaćam. Bio bi mrtav da nije bilo Joea. -Ne mogu mu pomoći.
Pomažeš tužiteljstvu protiv čovjeka koji nam je spasio sina.
Spasio me je od zločestih. -Tako je.
Zašto je onda u zatvoru?
Hoće li ga strijeljati, tata?
Joe ih je vidio.
Bio je ondje. -Tražili su da zaniječe da se to dogodilo.
Ali zadržao je film.
Dobar se čovjek poznaje po tome kako postupa pod pritiskom.
Žele li Britanci uništiti ove snimke jer ih sramote?
Žele.
Jer one prikazuju priču koja se ne podudara sa službenim izjavama.
Jasno. A zaslužuju li obitelji ovih ljudi vidjeti ove fotografije?
Mislim da zaslužuju. -Trebala bih poći k njemu.
Honor, svjesna si da mali čovjek mora izgubiti, zar ne? Uvijek.
Koju? -Znate koju sam zapovijed primio.
Mogu ti zagorčati ovo.
Ekcem.
Gotovo je neizdrživo na ovoj vrućini.
Nema ispitivanja a da se pritom dobro ne počeše.
Ali možda ovaj put hoćeš.
Naređeno mi je da pratim zarobljenika.
Tko ti je izdao zapovijed? -Bojnik Markham.
Jesi li ga poslušao? -Nisam.
Znaš li konzekvencije nepoštovanja zapovijedi?
Znam.
Sjedni.
Mogao sam birati.
Dijete pred kojim je cijeli život... -A što si umišljaš?
Slušaj me pozorno.
Jer ovo je najvažnije što ćeš ikad čuti.
Svi u glavnome stožeru znaju tko si.
Jako se zanimaju za satnika s dječjim licem.
Budeš li nam se suprotstavio, razoktrit ćemo te.
Zna li tvoja žena o tvojoj prljavoj prošlosti? -Što hoćete?
Pomozi mi.
Pomozi sebi.
Yusra!
NFL ne voli kad netko pomaže neprijatelju. -Što je s obitelji?
Zaključani su u kući. Živi spaljeni.
Ali ne i Yusra.
Gdje je ona? -Znam gdje je, ali moraš poći.
Gdje je ona?
Gdje je?
Moraš poći. Odmah!
Moraš ići!
Sendviči s krastavcima.
Hvala.
Želim pobaciti.
To je protuzakonito. -Jest.
Tražim da mi pomognete.
Zašto mislite da to želite?
Zašto mislite da to možete pitati?
Liječnik sam. Ne mogu samo tako... -Doista? Zašto ne?
Bolje od mene znate što želim?
Nisam vas pozvala radi moralnih smjernica.
Dužnost mi je... -Ne tiče vas se!
Učinila bih to sama da mogu, ali ne mogu.
Molim vas.
Što kaže vaš muž?
Joe...
Oprosti. Nisam razmišljao o tebi.
A trebao sam. -Ne.
Samo si bio hrabar. -Otpustit će me iz vojske.
I proći će godine, Honor.
Ali kad izađem...
Nemoj me čekati. Nađi nov život.
Skinite mu lisičine. -Ne mogu.
U ćeliji je u najbolje čuvanoj zgradi u Adenu i čuva ga vojska,
a morate ga držati vezanog da ne može zagrliti ženu?
Kakav ste vi čovjek?
Samo reci istinu i sve će biti dobro.
Eto. To je ono što sam volio kod tebe.
Nimalo komplicirana nevinost.
Evo Honor, takva je kakva će uvijek biti.
Volio. Rekao si volio.
Volim. -Onda je to dovoljno.
Ljubav pojednostavljuje sve, a istina se ne boji nikoga i ničega.
Nije tako jednostavno.
Ja nisam tako jednostavan.
Ima nešto iz moje prošlosti što ne znaš, Honor... -Tiho. Ne sad.
Odnijela sam film Marthi. Vidjela sam fotografije.
Honor... -Zašto ga nisi uništio?
Mislim da u duši znaš da nije dobro skrivati istinu.
Vrijeme je isteklo!
Kad bi moja majka nedjeljom zadrijemala u naslonjaču,
otac bi se prikrao i šaptom se prisjetio pjesme iz njihove mladosti:
Kad si sijeda i stara i san te mami,
Dok sjediš sneno, ovu knjigu dohvati
Polagano čitaj i prisjeti se pogleda blagog u očima svojim
i dubokih sjena koje se u njima kriju.
Koliko ih je samo ljubilo tvoje čase milosti drage,
Koliko ih je voljelo ljepotu tvoju ljubavlju hinjenom i stvarnom,
Ali jedan je volio romarsku dušu tvoju.
Pogledaj me.
Čvrsto se drži ljubavi dok je života u tebi, Joe.
Kad je budeš imao.
Dakle, optuženom je dopušteno da ima nekog s kim može razgovarati.
Nekog da mu ponudi savjet. Da unakrsno ispituje svjedoke.
Kao svojevrsni prijatelj. Službeni je naziv časnikov prijatelj.
Jesi znao to? -Učinio sam što sam učinio i opet bih.
Nije potreban savjet. -Gotovo zvučiš kao da misliš da zaslužuješ kaznu.
Lijepo od tebe da se nudiš da mi budeš prijatelj.
Ali ne trebam tvoju pomoć. -Nemaš izbora. Spasio si mi život.
Da, život za život. -Bio sam mrtav, Joe.
Bio sam mrtav na cesti. Tako su mi rekli u bolnici.
Ostalo mi je nekoliko minuta života kad si me spasio.
Ne mogu pojmiti odakle ti hrabrost i snaga za to.
Gdje je sad ta borbenost? -Moram priznati krivnju.
A Honor?
Osjećaš li se krivim? Jer ako nije tako, a izjasniš se da jesi,
probudit ćeš se nakon izricanja kazne, gledati zid tamnice
i znat ćeš da više nikad nećeš moći ispraviti pogrešku
što nisi bio iskren prema sebi.
Nisam siguran da ćeš izdržati, Joe.
Ne mogu se ničim braniti protiv optužbi, zar ne?
A da se uzdamo u to da su visoka etička načela dobra obrana?
Mrtav si! Jesam te!
Što bi se dogodilo da odbiješ svjedočiti?
Bio bi to kraj moje karijere.
Shvaćam.
(Volim te.)
Ne možeš ostati sa mnom.
Nije sigurno.
Vidio sam tvoju kuću.
Cijela tvoja obitelj.
Mislio sam da si mrtva.
Htio sam umrijeti.
Mislio sam da te neću više vidjeti...
Nikad te neću ostaviti.
Isuse! -Oprosti. Samo sam... -Vrata su bila otvorena?
Jesu. -Jesu li bila upaljena svjetla? -Što?
Mislim da jesu.
A ventilator? Ti si ga uključila? -Nisam.
Sigurna sam...
Rublje. -Nisam ništa poslala.
Da ga odložim? -Samo ga ostavi! Hvala.
Prošli sam put ovdje vidjela Harveyja Tilbrooka.
Lagao mi je.
U vezi s čime? -Da se sastao s tobom.
Zašto bi to učinio? -Ne znam.
Vidjela sam kako razgovara s nekim čovjekom u foajeu.
S kim?
Nema razloga za brigu. Tužiteljstvo drži sve pod kontrolom.
Ja ću čašu, tebi prepuštam bocu. -Ili možda obrnuto, bojniče?
Ujutro moram na suđenje.
Dakle? Zašto ste došli?
Da se tvoj posao svede na jedno...
Da se posao britanskog narednika svede na samo jedno...
Moram poznati časnike i podređene bolje nego što poznaju sebe.
Satnik Martin? -Dobar čovjek.
Bojnik Markham?
Ne mora pitati svog narednika što mu je činiti.
Svi sjednite.
Skinite kape.
Prisežem Bogom da ću govoriti istinu, cijelu istinu
i samo istinu.
Tko je satniku Martinu dao zapovijed da prati Kadira?
Ja. -Osobno? Izravno? -Tako je.
Jeste li poslije utvrdili je li zapovijed izvršena?
Jesam. -I je li bila izvršena?
Je li zapovijed izvršena, bojniče Markhame?
Nije.
Što biste vi učinili da ste bili na mjestu satnika Martina?
Što da su oteli njegova sina i prijetilo mu je smaknuće?
Što da vrijeme istječe, a u prilici ste spasiti ga?
Što biste učinili? Obavili biste svoju dužnost?
Njegovo dijete?
Svoju dužnost.
Hvala, bojniče. -A da je riječ o vašem djetetu?
Abraham je bio spreman žrtvovati sina jer je Bog tako zahtijevao.
A vi, bojniče? Što biste učinili da vojska to traži od vas?
Bi li to bilo ispravno?
Ne bi. Žao mi je. -To su naklapanja.
Ako ovaj časnik, koga svi opisuju kao najboljeg, najčestitijeg,
kaže da postoje okolnosti u kojima je ispravno oglušiti se o zapovijed,
to dokazuje da postoji ta mogućnost i time se uspostavlja načelo.
Oglušavanje o zapovijed može biti ispravno. -Ne slažem se.
Zakon i etičnost jedno su te isto. -U nacističkoj Njemačkoj?
Ovo nije nacistička Njemačka. -A u slučaju Amritsara?
Biste li bi pobili 600 bespomoćnih ljudi, žena i djece
jer vam je nadređeni tako zapovjedio, brigadiru?
Nije to retoričko pitanje, brigadiru. -Ali je drsko!
Ako u moralnim načelima mog zapovjednika ima mjesta savjesti,
ovdje, strogo uzevši, nije riječ o deliktu. -Želim nešto reći.
Kad sam izdao zapovijed satniku Martinu,
moj sin je bio otet.
Tad sam mislio da će sigurno umrijeti.
Osjećao sam kao da kraj njegova života označava kraj mog.
Svaka moja odluka i zapovijed kao zapovjednika
temeljila se na duboko usađenoj brizi
koju zahtijeva povlastica vođenja najboljih vojnika na svijetu.
Bojniče... -Ipak, kad sam izdao tu zapovijed satniku Martinu...
... nisam bio sposoban.
Nisam bio sposoban zapovijedati svojim ljudima. Žao mi je.
Tijekom ispitivanja pitali su vas jeste li se oglušili o zapovijed.
I jeste li se oglušili? -Jesam.
Moralnost mi nije dopuštala drugi izbor. -Da, moralni čovjek.
Gdje ste bili poslijepodne na Božić. -Imao sam posla.
Kakvog posla? -Razgovor. -Na Božić?
Da. -A s kim ste razgovarali?
S novinarkom. -Ime? -Martha Franklin.
U uredu?
Ne. -U nekoj drugoj prostoriji u bazi?
U baru. -Na Božić?
Da.
Jeste li rekli ženi da idete na sastanak s nekom ženom u baru?
Nisam baš. -Da ili ne?
Nisam baš. -Morate objasniti.
Na one među nama koji smatraju da je istina jednostavan pojam.
Istina, ili ono što se čini istinom, ovisi o osobi koja je sagledava.
Jeste li ženi rekli kamo idete? Da ili ne?
Nisam.
Kad ste idući put vidjeli Marthu Franklin? -Sutradan.
Na Stjepanje? -Da. -U istom baru?
Ne. -A gdje onda?
U hotelu Gordon. -U foajeu?
Ne. -U baru?
Htio sam objasniti... -Ne, gdje ste razgovarali s njom?
U njezinoj sobi.
Jeste li čovjek od morala, satniče Martine?
Gotovo je, zar ne? Čeka me zatvor.
Honor.
Što? -Želim da čuju što ona ima reći o tebi.
Ne želim da prolazi kroz to. -O tome će odlučiti ona.
U redu je.
Mogu se skriti. Ali to ne mogu dok sam s britanskim vojnikom.
Moraš otići.
Ne.
Ako me voliš, ako želiš da budem na sigurnom, moraš otići.
Coca-Colu, molim. S ledom, bez limuna.
Ti odlučuješ što ću piti?
Gošća si ovdje.
Katkad to zaboravljate. Vi ljudi.
Moram ga intervjuirati na engleskome.
Kadir govori engleski bolje nego ja arapski. -Nećeš postavljati uvjete.
Ako nije na engleskome, neću pristati. Dakle, ipak ih postavljam.
Zapadnjačka arogancija. -Ne. Novinarova pravila.
Kako znamo da ti možemo vjerovati? -Ne znate.
Mogu pisati što god hoću. -Hoću reći, kako znamo da ti možemo vjerovati
da nećeš sa sobom povesti britansku vojsku? -Ni to ne možete znati.
Ali to bi se kosilo sa svime u što vjerujem kao novinarka.
To su samo riječi. -A što drugo postoji?
Postupio je ispravno vođen čestitim razlozima.
Moj je muž dobar čovjek. Znam da je dobar.
Hvala.
Koliko ste dugo u braku? -Devet tjedana.
Koliko ste ga dugo poznavali prije braka? -Ne dugo.
Upoznali smo se na Valentinovo. -Romantično. -Da.
Koliko znate o njegovu životu prije nego što vas je upoznao?
Je li vam poznato ime Valerie Cotton?
Ne. -Doista?
Ona se utopila.
Tjedan dana nakon što je pisala vašem mužu. -Bože...
U pismu piše Volim te.
Ostavit ću muža i djecu obećaš li da ćeš biti sa mnom.
Ne obećaš li, neću moći živjeti dalje.
Nije primila odgovor.
Ne znate ništa o tome, zar ne?
Pismo nosi nadnevak drugi veljače 1964.
Godinu i 12 dana prije Valentinova kad ste upoznali Joea Martina.
Je li to bilo na plesu?
Molim? -Upoznali ste se na plesu?
Da. -Dobro pleše?
Da.
To je otprilike sve što možete reći o značaju vašeg muža?
Dobro pleše.
Hvala, g. Bishope. Suđenje nastavljamo sutra u 10 sati.
Martha?
Coca-Cola. S ledom, bez limuna.
Hoćemo li početi?
Vi ste pobili Yusrinu obitelj?
Ubijamo izdajice.
Ne možete pobijediti vojnom silom.
Znate, duboko u duši,
Britanija se srami svojeg Carstva.
Ne želi da se vidi da govori o svojoj sramoti.
Ali ona ipak osjeća taj sram.
Vi razgovarate s njima? -Da.
Da je to istina, ne biste mi rekli.
Nastavite.
Zašto ne nastavite pregovarati?
Zašto upropastiti sve razgovorom s novinarkom? -Jednostavno je.
Prava se neovisnost ne predaje, ona se otima.
Želite da napišem članak o tajnim pregovorima?
Ljudi u Britaniji moraju se suočiti sa svojom sramotom.
Želim dobro ne samo Adenu nego i Velikoj Britaniji.
Dobrohotni terorist.
Nemojte tako, gđice Franklin.
Kakva je to riječ? Je li Mandela terorist?
A Kenyatta ili Nehru?
A britanska vlada ionako ne pregovara s teroristima.
Pogotovo ne o tome da bi im predali vlast.
Iskorištavate me da biste razotkrili njihovu hipokriziju.
Itekako. -S kime ste se sastali?
S veoma uvaženom, ali rijetkom pticom.
Ministrom kolonija.
Kako mogu naći potvrdu za to?
Vaše je rublje ponovno u ladici.
Ventilator je isključen, kao i lampa na stolu.
A fotografije su uništene. -Špijunirate me.
Ne mi.
Što radiš tu?
Nemam vremena razgovarati.
Moram napisati članak, i to odmah.
Izgledaš grozno. -Ima nečeg u Joeovoj prošlosti za što nisam znala.
Doznala si.
Na suđenju.
Odvjetnici su nasilnici.
Svi mi imamo tajne, Honor.
Osim tebe.
Misle da ću se okrenuti protiv Joea ako mi kažu nešto što ne znam.
Griješe. Volim ga, ali ga i ne poznajem.
Ali jedno ne isključuje drugo, zar ne?
Bitno je ono prvo.
Mislila sam da si možda mrtva. -Zašto?
Bez fotografija sve ovisi o tebi. -Moram napisati članak.
Najvažniji u svojoj karijeri. -Onda će Joe završiti u zatvoru.
Što si ono rekla? Mali čovjek uvijek plaća ceh.
Što radiš?
Sjedište vlade u Londonu, molim.
Martha Franklin iz Washington Posta. Molim vas ministra kolonija.
Imam samo nekoliko pitanja.
On je u inozemstvu?
Aha, u Londonu je.
Hvala.
Ovo je čovjek kojeg si vidjela da razgovara s Tilbrookom.
Službeni je stav da on nije ovdje.
Znaš što kažu. Ako ne vidiš svoj odraz u cipelama, nije dobro.
A vidiš li ga?
Brigadiru. -Ovo je za tebe.
Što je to?
Iskupljenje.
A njemački auti?
Rano si se vratio. -Mislio sam povesti Georgea na plivanje.
To! Plivanje!
Colin Calvert, ministar u vladi. -Da.
To je on. Njega sam vozio u hotel Gordon.
Šifra Sova.
Sova, datum, vrijeme. Pokupiti u 12.55. Dostaviti u 13.30.
Koordinate: 884-111. -Ne.
To ne može biti. 111?
Sjećam se toga. Onamo sam vodio Kadira. -Morsku zvijezdu.
Morska zvijezda i Sova. -Ministar se došao sastati s teroristima.
Vlada pregovara s ljudima koji su oteli Georgea Markhama.
Znam da ste razgovarali s Kadirom.
Znam da je uvaženi ministar u Adenu radi tajnih pregovora
s vođom terorističke skupine koja otima malu djecu.
Znam da njegovi ljudi u Londonu lažu o tome gdje se nalazi.
Znam to jer postoji vojni dnevnik koji to potvrđuje.
I znam koliko bi to bilo neugodno kad bih to objavila.
Što bi pisalo na naslovnicama?
Ne bi bilo članka.
Odustali biste od reportaže.
Gospodine Bishope.
Nakon pomnog razmatranja smatramo da postoje čvrsti razlozi
zbog kojih ne bi bilo u interesu pravde, a ni u nacionalnome interesu
da nastavimo progon u ovome predmetu.
Što on to govori?
Kaže da si slobodan.
Ustanite!
Hvala ti.
(Poljubac.)
Što? -Poljubac.
Dakle...
Učinio sam koliko sam mogao.
Ima još samo jedna stvar.
Ne, zapravo dvije. -Što to?
Razmišljam o odlasku iz vojske.
Ne pomaže nam što se stalno borimo protiv pravila. -Pomaže njima.
Što? -Vojsci.
Dobro je za britansku vojsku da imaju tebe.
To je ono što si radio na suđenju.
Spašavao si Joea Martina i tjerao ih da razmisle kakvi bi trebali biti.
Trebaju te.
A što je bilo drugo?
Ne.
Ede...
Ništa.
Što?
Ostavio bih te.
Ako bi te to učinilo sretnijom.
Otišao bih.
Kako izgledam?
Izgledaš grozno. -Hvala ti, draga.
Volim kad mi kažeš draga.
Kako to misliš, grozno?
Lagali su nam.
Same laži.
Svijet je okrenut naopako.
A ti si postupio ispravno, Harry.
I svijet se uspravio.
Idi i obavi smotru.
Tony! Dođi! Sunce zalazi! Brzo!
Pričekaj me, Yusra! -Dođi!
Ne... Yusra!
Yusra!
Ne, ne, Yusra.
Yusra, ne! Ne daj se! Jesi li čula?
Ne.
Gdje si?
Pokaži se! Ubij mene!
Hajde, ubij mene!
Pucaj! Pokaži se, jebena kukavice!
Pucaj! Ubij mene!
Pucaj!
Ubij mene!
Pucaj!
Kad pristupiš u pukovniju,
obvezuješ se služiti i boriti se za Kraljicu i domovinu.
Ali to ništa ne znači u usporedbi s čvrsto usađenim shvaćanjem
da to kad stojimo zajedno, kao danas,
znamo da je čovjek koji stoji do tebe spreman umrijeti za tebe.
I da ćeš ti umrijeti za njega.
To je obećanje kojeg se svi držimo.
Nalijevo!
Stupaj!
Hajde, Armstrong...
Kraj 1. sezone
Obradio: Lemonzoo www.prijevodi-online.org